- "Ektemann stikker hodet i gassovn." - Nei.
"Ansatt ved Belgravia & Overseas Bank forsvinner med formue."
Hvor stor er denne formuen?
90 000 pund. Det er en kongelig sum, Poirot!
Først når en konge er innblandet, blir det interessant for Poirot.
"Maskinskriverske forsvunnet. Hvor er Edna Field?"
Mystisk selvmord, bankunderslag, forsvunnet maskinskriverske.
Ingen av dem lokker meg.
Jeg har egne viktige saker å ta ordne opp i.
Garderoben min, Hastings. Den nye, grå dressen min har en fettflekk.
- Du har kanskje lagt merke til det? - Nei.
Det er bare én flekk, men den plager meg.
Så er det vinterfrakken min. Jeg må legge den i insektmiddel.
Og jeg tror...
Ja, det er på tide å trimme barten samt påføre den pomade.
En dame søker deg, mr Poirot.
En klient. Navnet er mrs Todd.
Er det ikke av nasjonal betydning, er jeg ikke interessert.
- Skal jeg spørre henne? - Nei, miss Lemon. Vis inn mrs Todd.
Vi gjør vår egen vurdering, Hastings.
Mrs Todd. Hun høres ikke betydningsfull ut.
Men jeg kjente en mrs Jones som var jakthundansvarlig.
Det var alt. Besynderlig kvinne.
Mrs Todd, sir.
- Er du mr Poirot? - Jeg er Hercule Poirot, madame.
Du er slett ikke som jeg trodde.
Betalte du avisen for å bli kjent, eller var notisen din egen idé?
- Madame. - Det er så mye reklame i avisene.
Håper du ikke tok det ille opp.
Jeg vil at du skal finne kokka.
Du har tatt feil. Hercule Poirot er privatdetektiv.
Jeg vet det, og jeg vil at du skal finne kokka.
Hun gikk ut av huset på onsdag og kom aldri tilbake.
Jeg beklager, men jeg befatter meg ikke med slike saker.
- Adjø. - Er det slik det henger sammen?
Er du bare interessert i stats- hemmeligheter og grevinnejuveler?
La meg i så fall fortelle deg at ei flink kokke er ei flink kokke.
Mister man en, er det like viktig som forsvunne perler for en fornem dame.
Madame. Du har rett, og jeg tar feil.
Dine kommentarer er treffende og intelligente.
Dette blir noe nytt. Vi har aldri jaktet på en forsvunnet hushjelp før.
Dette er et problem av nasjonal betydning!
Hvor bor du, mrs Todd?
Prince Albert Road 88 i Clapham.
- Kokka forsvant altså på onsdag? - Det var fridagen hennes.
Det var i forgår. Hun kan ha vært ute for en ulykke og ligger på sykehus.
Tanken slo meg, men i morges sendte hun bud på kisten sin.
- Kofferten. Bagasjen. - Jeg forstår. Kan du beskrive henne?
Svært respektabel. Middelaldrende, gråhåret og slank.
- Og navnet? - Eliza Dunn.
Vi er i Clapham. Der er parken.
Charmant.
- Hadde dere en disputt på onsdag? - Nei.
- Hvor mange ansatte har du? - To. Miss Dunn og tjenestepiken Annie.
Vi er framme. Der er nummer 88. Du kan stanse!
Annie!
Hastings. Lov meg en ting.
Avdelingssjef Japp må aldri få vite at jeg påtok meg en slik sak.
Jeg er taus som graven.
Annie. Denne herren er detektiv og vil stille deg noen spørsmål.
Her er det, sir.
Ja vel, mademoiselle Annie...
Vær så god sitt.
Alt du forteller, er av største betydning.
Bare du kan kaste lys over saken. Uten deg kan jeg ikke gjøre noe.
- Jeg skal fortelle alt jeg vet. - Det er bra.
For det første...
Hva tror du? Du er en intelligent pike, det lyser lang vei.
Men dette er besynderlig. Hvordan forklarer du Elizas forsvinning?
Hvit slavehandel.
Jeg har sagt det hele tiden, men ingen hører. Kokka advarte meg mot det.
"Ikke la deg forlede uansett hvor beleven mannen virker."
- Dette har vi ikke tenkt på. - Nei.
Du milde!
Ville hun sendt etter kofferten, da? Miss Dunn sendte etter kofferten sin.
Hvis hun var tatt av slavehandlere, ville hun sendt etter bagasjen?
Ikke vet jeg. Hun ville vel ha sakene sine.
Selv om hun befant seg i et fremmed land.
- Hvem hentet kofferten? - Budet fra Carter Paterson.
- Pakket du den for henne? - Nei, den var allerede pakket.
Det er interessant.
Da hun forlot huset på onsdag, visste hun at det var for godt.
- Forstår du? - Det tenkte jeg ikke på.
Si meg, Annie...
Hva var det aller siste Eliza sa til deg før hun gikk ut?
Hun sa: "Hvis det blir igjen ferskenkompott,"-
- "spiser vi det til kveldsmat. Med bacon og stekt potet."
Hun var vill etter ferskenkompott!
Det var sikkert slik de tok henne.
- Slavehandlerne. - Ferskenkompotten. Ja visst.
Tusen takk, Annie. Du har vært ytterst hjelpsom.
- Snakket hun stygt om meg? - Absolutt ikke.
Hun sa bare hyggelige ting.
Men for en kvinne med din intelligens-
- ville de omstendelige metodene vi bruker tært på tålmodigheten.
Jeg forstår. Ikke for at forskjellen mellom oss ville vært så stor.
Men jeg var alltid flink i allmennkunnskap på skolen.
- Din mann er vel også intellektuell? - Ja. Han er flink med tall.
- Vellykket forretningsmann? - I forsikringsselskapet Prudential.
- Og de andre i huset? - Vår betalende gjest mr Simpson?
- Hva slags yrke har han? - Han er ved Belgravia & Overseas Bank.
- Er han ung? - 28 år, tror jeg.
En hyggelig mann. Begge kommer hjem i sekstiden hvis du vil treffe dem.
Et utmerket forslag, madame.
Min kollega og jeg skal ta en tur i den berømte parken deres i...
...en time.
Leieboeren Simpson jobber i samme bank som den forsvunne funksjonæren.
- De må ha kjent hverandre. - Kanskje.
Ellers besøkte Davis Simpson, ble forelsket i kokka-
- og overtalte henne til å rømme sammen med ham.
Kom, Hastings. La oss snakke med monsieur Todd.
- Jeg har vel hørt om deg, mr Poirot? - Det er mulig, monsieur Todd.
Forbrytelser interesserer meg.
Du har kanskje noen teorier om kokkas forsvinning.
Det er neppe en forbrytelse. Men hun var flink og sparsommelig.
Nå vil vi gjerne veksle noe ord med mr Simpson.
Hvis det er mulig.
En etasje til!
På neste avsats.
- Mr Simpson? - Et øyeblikk!
- Ja? - Mr Simpson, mitt navn er Poirot.
Hercule Poirot.
Å? Ja visst!
Kan vi få et øyeblikk av din verdifulle tid?
Kom inn.
Mr Simpson. Mrs Todd har hyret meg for å finne Eliza Dunn.
- Kokka. - Hvor er hun?
Det er det vi ikke vet.
Du kjenner henne, selvsagt.
Jeg må ha truffet henne.
Miss Dunn er ikke blitt sett siden onsdag.
- Så du henne den dagen? - Jeg tror ikke det. Jeg vet ikke.
Var du på arbeid som vanlig på onsdag?
Takk, mr Simpson.
Det var vennlig av deg å avse tid til oss.
Si meg, mr Simpson...
Hva kan en ung mann som deg ta seg til her på kveldstid?
- Det vanlige. - Musikkvelder, amatørteater og slikt?
- Jeg antar det. - Men du er ikke interessert?
Nei, jeg er nok ikke det.
Takk.
- Jeg tror ektemannen er involvert. - I kokkas forvinning?
Han virker suspekt.
At han ikke bød på noe å drikke-
- betyr ikke at han er skyldig i andre forbrytelser.
Det virker ikke som det er blitt begått noen forbrytelse.
Det er en besynderlig sak. Full av motsetninger.
Jeg er interessert. Jeg er definitivt interessert.
Hva? Hvordan våger hun?
Som en tjeneste går jeg med på å undersøke denne simple saken!
- Hva står på? - Les!
"Mr Todd beklager at hans kone ikke ønsker hjelp av mr Poirot."
"Det er bare dumt å hyre en detektiv i en slik sak."
"Mr Todd legger ved en guinea for konsultasjonen."
Tror de at de blir kvitt Hercule Poirot på denne måten? Nei!
36 ganger nei! De sender meg én guinea. Nei!
Jeg bruker mine egne guineas. 3600 hvis det er nødvendig!
Men jeg skal komme til bunns i saken.
"Hvis Eliza Dunn"...
..."lar høre fra seg til denne adressen"...
..."vil hun få vite noe"...
- ..."som er til vinning for henne." - Gagn.
Fikk du med alt? Sett den inn i alle aviser du kommer på.
- Hun leser neppe Times. - Det gjør hun kanskje ikke.
Men kanskje hennes nye arbeidsgivere gjør det. Løp av sted nå!
Og du, Hastings, ikke så travelt. Jeg har arbeid til deg også.
Jeg tenkte å stikke bort til veddeløpsbanen.
- En venn eier beinet til en hest. - Når han eier fire bein, blir jeg med.
Men nå skal vi arbeide. Ring alle hushjelpsformidlinger du finner-
- og spør om de har funnet en ny post til miss Eliza Dunn.
Selv skal jeg-
- stikke ned til finansområdet.
Var mr Simpson på arbeid onsdag?
Ja visst. Mr Simpson er svært pålitelig.
Men han var faktisk borte på torsdag på grunn av en forkjølelse.
Du har vært svært hjelpsom, mr Cameron. Takk.
Jeg er glad jeg kunne hjelpe til.
Trist historie, den med Davis-tyveriet.
Så du kjenner til den?
- Avisene elsker bankskandaler. - Sånn er mennesket.
Det er en trøst for oss dødelige å vite at selv banken har problemer.
Takk nok en gang.
Avdelingssjef Japp. Kan jeg få stille noen spørsmål?
Du og Davis er visst venner, mr Simpson?
Han ville aldri gjort noe sånt. Det må være en feil.
Du skulle bare visst hvor ofte jeg har hørt det.
Hvis du skulle våge deg på en gjetning om hvor Davis har tatt veien,-
- hva ville du sagt?
Jeg vet ikke.
Han likte Broadstairs.
Jeg tenkte på et mer eksotisk sted.
- I utlandet, til og med. - Han har nok aldri vært utenlands.
Arbeidet du som vanlig på onsdag?
Det er torsdag du er interessert i, og da var jeg ikke her.
Obligasjonene ble meldt forsvunnet på torsdag,-
- men de må ha blitt stjålet på onsdag.
Jeg var her hele onsdag.
- Hva er det? - Den mannen...
- Hva er det med ham? - Han var hjemme hos meg i går.
Jaså?
1.betjent Japp!
- Er du ute etter belønningen, Poirot? - Overhodet ikke.
- Jeg etterforsker en helt annen sak. - Hvilken sak?
Det er dessverre konfidensielt.
Men la oss si at saken er av nasjonal betydning.
Godt å høre. Noen sa du hadde begynt å oppspore forsvunne tjenestefolk.
"Ikke Poirot," sa jeg. "Han ville aldri befatte seg med sånt."
- Eliza Dunn har ikke latt høre fra seg? - Nei, mr Poirot.
Enda et brev fra hertuginnen av Wrexham.
- Hun virker desperat. - Nei.
Du store min tid!
Mr Poirot!
- Et brev fra Eliza Dunn! - Der ser du.
Og så prøvde du å sløse bort Poirots tid på hertuginner.
Du må ha tålmodighet. Les det.
"Beste herre eller frue. Angående din notis har jeg fått min arv."
"Deres ærbødige Eliza Dunn, miss."
- Hva mener hun med arv? - Vi må snakke med henne på...
Fell Cottage, Amdale, Kes-wick.
Keswick i Lake District.
- Går det tog dit? - Ja visst.
- Kom, Hastings. Vi må rekke et tog. - Men...
Se, Hastings.
Ikke et hus i sikte.
Ingen restauranter, ingen teatre, ingen gallerier...
- Rene ødemarken. - Jeg trodde du likte landsbygden.
Dette er ikke landsbygden! Den er full av trær, blomster-
- og puber. Dette er en ørken.
Jeg forstår ikke hvorfor vi dro. Du har funnet kokka.
Kokka er bare begynnelsen.
Vi er på sporet av større saker.
Se, Poirot! Se på utsikten!
Det er hyggelig med utsikt.
Men de skal males av noen så vi kan studere dem i vårt eget hjem.
Vi betaler kunstneren for å holde ut disse forholdene.
Det er en vidunderlig dag! Fyll lungene med den friske luften.
Denne luften er ment for fugler og små pelskledde tingester.
Lungene mine krever kraftigere saker.
Byens fine luft!
Fell Cottage, formoder jeg.
Håper det er riktig Eliza Dunn. Hva gjør hun her oppe?
Det er det vi skal finne ut.
Herlig plassering.
Hvis man er et fjell, er den herlig.
- Ja? - Miss Eliza Dunn?
Tidligere ansatt hos mrs Todd i Prince Albert Road 88 i Clapham?
- Det stemmer. - Mitt navn er Hercule Poirot.
- Du svarte på avisannonsen min. - Å, ja!
Som jeg skrev i brevet, har jeg fått arven.
Får vi komme inn litt?
Din arbeidsgiver har nok ikke noe imot det.
- Nei, det har hun ikke. Kom inn. - Takk.
Jeg lo siden jeg ikke har noen arbeidsgiver.
- Dette er mitt hus. - Jeg ber så mye om forlatelse.
Det er i orden.
Det er en del av arven.
Vær så god sitt.
Nå, miss Dunn. Du har snakket om arven din,-
- men kaptein Hastings og jeg vet ingenting om den.
- Hva gjaldt annonsen, da? - Mrs Todd var bekymret for deg.
- Fikk hun ikke brevet mitt? - Nei, hun fikk ikke noe brev.
- Hun fikk slett ingen beskjed. - Kjære vene!
Jeg ga brevet til mr Crotchett og ba ham levere det til mrs Todd.
Kanskje du kan forklare alt for kaptein Hastings og meg?
Tja...
Onsdag er fridagen min.
Og det var på onsdag alt begynte.
Jeg var på vei hjem fra en venninne-
- da en herre stoppet meg. Han hadde spurt etter meg i nummer 88.
Han fortalte om en gammel venninne av min bestemor i Australia-
- som hadde testamentert et hus og litt penger til meg.
Først trodde jeg ham ikke, men så viste han meg et brev.
Hvem er advokatene Hurst & Crotchett-
- i Wentworth Way 127 i Melbourne?
En av dem sitter her, miss Dunn.
"Benjamin Crotchett, advokat."
Jeg håper det beroliger deg.
Selvsagt, sir. Det var ikke meningen å mistro deg.
- Nå. Huset ligger i Keswick. - Det er like ved Acton.
Nei, det er i Nord-England, nær Carlisle.
Før vi går løs på det, er det ett vilkår som må oppfylles.
Det har ingen betydning siden det ikke er aktuelt i dette tilfellet.
Det er et punkt som sier at du ikke må jobbe som hushjelp.
- Hva er det? - Jeg er kokk.
Sa de ikke det i huset?
Kjære miss Dunn, det ante jeg virkelig ikke.
Dette er svært sørgelig.
Mister jeg pengene, sir? Og huset?
Det høres så hyggelig ut, selv om det ligger et stykke unna.
Det kan nok la seg løse.
Vi advokater har våre knep.
Løsningen er at du forlot posten før vi møttes.
Men vi har møttes, og jeg har ikke forlatt posten.
- Har du ikke, miss Dunn? - Nei.
Nå forstår jeg. Jo.
Du forlot posten i morges, før vi møttes.
Ja, nå husker jeg det.
Det var akkurat det jeg gjorde.
Da så. Du må ta overta huset senest klokken tolv i morgen.
For å kunne gjøre det, må du ta nattoget fra King's Cross.
Jeg betaler billetten, så kan du skrive et brev til husfruen-
- som jeg personlig kan overlevere så hun vet hva som har skjedd.
- Var alt som mr Crotchett sa? - Ja. Og mer til.
Fortell om bagasjen. Alt du lot stå igjen i Prince Albert Road.
Mr Crotchett sendte alt som han hadde lovet.
Men det var pakket inn i brunt papir.
Mrs Todd var vel sint og ville ikke gi ham kisten min.
- Men Annie sa at kofferten ble... - Senere, min venn.
Du sa hun aldri fikk brevet mitt.
Da klandrer jeg henne ikke.
Jeg forstår.
Takk, mademoiselle.
Det har rådet en viss forvirring rundt kofferten din.
Jeg kan ordne opp med mrs Todd hvis du tillater det.
- Tusen takk, sir. - Kom, Hastings.
Vi må tilbake til London snarest mulig.
Kan du ikke oppnå kontakt med avdelingssjef Japp?
Ring hjem til ham, da! Det er svært viktig!
Si at han ikke skal lete etter Davis, men Simpson!
Ikke Davis, men Simpson!
Takk.
Tusen takk.
Hvorfor skal Japp lete etter Simpson? Hva har Simpson gjort?
Hastings, min venn. De små, grå cellene fungerer ikke i dag.
Har de reist på ferie?
- Det har med Eliza å gjøre, ikke sant? - Nei.
Vi har forflyttet oss videre fra kokkene i Clapham.
- Da gjelder det australieren. - Det finnes ingen australier.
Jo, hun fortalte jo om ham.
- Husker du samtalen med Simpson? - Samtalen med Simpson... Nei.
- På det lille rommet i Clapham? - Å, ja. Leieboeren.
Husker du at jeg spurte om han var interessert i amatørteater?
Ja, det gjør jeg.
Hvorfor tror du at jeg spurte om det?
Du konverserte vel.
Jeg spurte fordi han nylig hadde brukt løsskjegg.
Han hadde rester av gummi arabicum i... Hva heter det nå igjen?
- Kinnskjegget. - Nettopp.
Forstår du?
Å, ja.
Bra.
Australieren var Simpson med løsskjegg!
Hallo der!
- Hvem er du? - Jeg er Hercule Poirot.
- Hvem er du? - Det er en franskmann her!
Jeg er ikke fransk, jeg er belgisk!
- Er det ikke mr Poirot? - Ja. Er husets frue hjemme?
- Avdelingssjefen er her. - Mr Poirot!
At du våger å vise deg her igjen!
Du fikk godt betalt. Og nå kryr det av politifolk her!
Du er ikke populær i Clapham i dag. Dette er bortkastet tid.
Så vidt vi kan bedømme er mr Simpson en respektabel bankfunksjonær-
- som har reist hjem til familien. Shropshire-politiet er underrettet.
- Jeg ville bare spørre... - Nei!
- Du vil kanskje vite... - Nei, det vil jeg ikke. Adjø!
Poirot.
Annie, jeg har et spørsmål. Kan du hjelpe meg?
På fredag kom det et bud og hentet Elizas koffert.
- Det stemmer. - Var du her da?
Jeg viste dem til Elizas rom. Den var veldig tung.
Det måtte tre karer til for å bære den ned trappen.
- Er alt i orden, sir? - Ja visst.
Du sa at kofferten allerede var pakket.
Pakket, låst og surret inn.
Med et tykt tau som var hardt knyttet igjen.
- Hadde den et merke på? - Ja.
- Med en adresse? - Bare navnet. Miss Eliza Dunn.
Den skulle hentes på Twickenham stasjon.
Utmerket, Annie. Takk!
- Au revoir. - Au revoir, sir.
Excellent!
Hvorfor skulle Crotchett iscenesette en slik bløff?
Et svært godt spørsmål, Hastings.
- Eliza Dunn har jo huset sitt. - Neppe lenger enn et halvt år.
Hva ville Crotchett? Simpson, som utga seg for Crotchett.
- Han ville ha noe som Eliza Dunn hadde. - Pengene fra Australia?
- En gammel, medtatt koffert. - Med ingenting i?
- Han kunne kjøpt en koffert. - Han ville ikke ha en ny.
Han ville ha en koffert med stamtavle, garantert respektabel.
Hva skulle Simpson med en koffert?
Legge liket i den, selvsagt.
Den ble sendt til Glasgow.
- Du har ikke sett i papirene dine. - Det trengs ikke.
- Hvilket lik? - Er han sammen med deg?
- Hvis det dukker opp en mengde lik... - Rolig. Alt vil bli avslørt.
- Kan vi fortsette? - Ja visst.
Jeg tok meg av det i går morges. Det var en fyr med skjegg.
- Crotchett? - Snakket du med ham? Sa han navnet?
Bare at Eliza Dunn var hans tante og ville ha kofferten sendt til Glasgow.
- Har du sendt den? - Nei.
Jeg får godt betalt av jernbanen, så jeg gjør ikke sånt.
- Han er sarkastisk. - Nei, Hastings.
Han er en god mann. Han har en ansvarstyngende jobb.
Takk, monsieur.
Jeg kan fortelle deg en ting.
Og hva er det, monsieur?
- Leter du etter fyren? - Selvsagt!
Jeg snakker med maskinisten, ikke oljefilla.
Hva kan du fortelle oss?
Som du vil. Jeg skal fortelle det.
Jeg skal fortelle hvor han er.
- Fortsett. - I hvert fall hvor jeg tror han er.
Hvor er han?
Bolivia.
- Bolivia? - Det ligger i Sør-Amerika.
Hvorfor tror du at han er i Bolivia?
Han er i hvert fall på vei dit.
Han måtte betale for å få kofferten sendt til Glasgow.
Han tok fram en seddelbunke, den var tykk.
Han hadde noen engelske sedler som han betalte med.
Men jeg la merke til at de fleste andre sedlene var bolivianske.
Hastings. Denne mannen er et geni.
- Hvordan visste du at de var derfra? - På grunn av én liten ting.
Det stod Bolivia på dem.
Her er det. Denne ukens avganger.
- Ingenting til Bolivia i dag. - Bolivia er omgitt av land.
- Man må ta båten til Buenos Aires. - For noen fine navn.
- "Queen of Heaven til Caracas." - Vi holder oss til Buenos Aires.
Her har vi det.
- S/S Nevonia fra Southampton kl. 13. - Da drar vi dit.
Leter vi etter Simpson eller kofferten?
Simpson, så klart. Kofferten er i Glasgow.
Men først...Scotland Yard.
Du tror det er noe lumskt med Arthur Simpsons handlinger.
Ja visst. Et halvt års leie for et hus, 150 pund til miss Dunn.
En lav pris for å gjennomføre planen.
Og planen er...? Vi har hørt mye om den.
Vi kaster bort tiden, avdelingssjef.
Hans plan er å stjele obligasjoner for 90 000 pund-
- fra Belgravia & Overseas Bank.
Nei, det er Davis.
Her er den, betjent.
Avdelingssjef Japp. Ja, betjent. Fint.
- De har funnet kofferten i Glasgow. - Og?
Har de åpnet den?
Betjent Hendry? Har dere åpnet kofferten?
Jaså. De trenger en fullmakt.
Det er et lik i kofferten.
Et lik...
Det er mulig at det ligger et lik i kofferten. En død person.
Vil dere det? Takk. Han tror det kan fremskynde saken.
- Liket av hvem? - Davis, selvsagt.
Dette er tøys. Davis stjal obligasjonene fra banken.
Davis er den som forsvant dagen...etter.
Nettopp. Du tror det Simpson ville at du skulle tro.
Hør her, avdelingssjef. På onsdag-
- kledde Simpson seg ut og lurte av sted kokka.
Han hadde tatt obligasjonene, men det ville ikke bli oppdaget-
- før torsdag ettermiddag. Han gikk ikke til banken på torsdag.
Han ventet på Davis når han gikk ut til lunsj-
- og ba ham bli med til Clapham.
Tjenestefolkene hadde fri.
Mrs Todd var ute og handlet. Huset var tomt...
Simpson drepte Davis.
Problemet for en morder er å kvitte seg med liket.
Det var derfor Simpson ville ha miss Eliza Dunns koffert.
Og nå, hvis jeg ikke tar helt feil,-
- er det her vi vil pågripe vår morder.
- Har jeg tatt feil? - Man kan ikke alltid ha rett.
Southampton - Buenos Aires Ingen avganger inntil videre
Mon dieu, jeg tar feil. Jeg tar feil!
- Hvor går Queen of Heaven fra i kveld? - Fra pir 5.
- Hvor skal vi? - Queen of Heaven skal til Caracas!
Det sto i Times!
- Caracas ligger ikke i Bolivia. - Det sto ikke "Bolivia" på sedlene.
Det sto "bolívar"! Bolívar er valutaen i Venezuela.
Vår venn er på vei til Venezuela!
Simpson!
Stopp ham!
Nei, miss Lemon. Lenger til venstre. Minst en centimeter til venstre.
Det er bedre.
Finnes det noe Hercule Poirot ikke har fingerlag med?
Håndlag.
"Betal til Hercule Poirot summen av én guinea. Ernest Todd."
Det skal minne meg om aldri å forakte det trivielle, det uverdige.
Ei forsvunnet kokke i den ene enden,-
- et kaldblodig drap i den andre.